![Şanse incerte de îmbunătăţire a condiţiilor de muncă ale moldovenilor conditii-de-munca](https://vocea.md/wp-content/uploads/2013/11/conditii-de-munca.jpg)
Foto: capital.ro
Deşi în Republica Moldova este în vigoare încă din 2009 o lege privind securitatea şi sănătatea în muncă, normativele vechi în domeniu au fost abrogate, iar altele noi încă nu au fost elaborate, susţin reprezentanţii Inspectoratului Muncii al Sindicatelor. Standardele Uniunii Europene în materie, spre care tinde şi ţara noastră, sunt stabilite de 66 de directive. Specialiştii Ministerului Muncii, Protecţiei Sociale şi Familiei afirmă că, incomplet cum este, cadrul normativ acoperă toate domeniile de activitate la acest capitol şi că fac tot ce e necesar ca aceste cerinţe minime să fie aprobate.
Viceministrul Muncii, Protecţiei Sociale şi Familiei Sergiu Sainciuc a precizat pentru „Vocea poporului” că Republica Moldova şi-a asumat obligaţiunea de a implementa peste 26 de directive ale Uniunii Europene în domeniul securităţii şi sănătăţii în muncă. Majoritatea acestora au fost elaborate, iar o parte chiar şi aprobate de Guvern. Un anumit număr de astfel de proiecte se află în proces de avizare sau de traducere în limba rusă, cum cer procedurile, şi urmează a fi aprobat până la finele acestui an, a specificat viceministrul.
Sergiu Sainciuc a apreciat că în ce priveşte legislaţia muncii, există multe rezerve. De aceea, a fost creat un grup de lucru tripartit care se întruneşte sistematic şi discută problemele majore ce ţin de raporturile de muncă. Scopul acestuia este de a contribui la perfecţionarea cadrului legislativ pentru a fi asigurat un echilibru adecvat între drepturile şi obligaţiunile salariaţilor şi cele ale angajatorilor.
![]() |
Crearea unui centru pentru evaluarea condiţiilor de muncă este foarte importantă |
Viceministrul constată că, începând cu 2002, în ţara noastră se atestă o dinamică de reducere a numărului de accidente de muncă. Cu toate acestea, şi cele care se înregistrează sunt încă foarte multe şi necesită eforturi pentru a fi asigurate condiţii mai bune de muncă şi protecţia salariaţilor. Ministerul contează în acest sens pe eforturile Inspectoratulului Muncii al Sindicatelor şi ale celui de stat.
„În condiţiile actuale, cred că iniţiativa privind crearea unui centru pentru evaluarea condiţiilor de muncă este foarte importantă şi această structură trebuie să existe în cadrul Ministerului Muncii”, a remarcat Sergiu Sainciuc. Vorbitorul a menţionat că, în prezent, cheltuielile pentru incapacitate temporară de muncă sunt enorme şi se cifrează la peste 500 de milioane de lei anual. „Acest lucru înseamnă că cel puţin două puncte procentuale din fondul de salarizare se duc în vânt. Noi ştim şi cum sunt eliberate buletinele de boală şi care este impactul lor”, a adăugat viceministrul.
Oficialul a menţionat că este uşor de ratificat un tratat sau o convenţie, un acord internaţional, dar cel mai greu este ca acesta să fie transpus în practică, pentru că depinde şi de capitalul uman, şi de resursele financiare disponibile. Până în prezent, ţara noastră a ratificat cele mai importante instrumente internaţionale, inclusiv cele 40 de convenţii ale Organizaţiei Internaţionale a Muncii. Toate aceste instrumente au fost transpuse în legislaţia naţională. „S-a făcut un lucru foarte bun, dar partea cea mai grea revine pentru mai târziu, când Guvernul, împreună cu partenerii sociali, va implementa toate standardele internaţionale din diferite domenii”, a conchis Sergiu Sainciuc.
Normativele europene, obligatorii
Şeful Inspectoratului Muncii al Sindicatelor, Gheorghe Burbulea, a menţionat că toate ţările membre ale UE sunt obligate să respecte cerinţele directivei-cadru şi ale celor 66 de directive specifice în domeniul securităţii şi sănătăţii în muncă. În cazul Republicii Moldova, prima este transpusă în Legea privind securitatea şi sănătatea în muncă. Celelalte urmează a fi aprobate şi se referă la standardele privind sănătatea şi securitatea în muncă pe diferite genuri de activitate, substanţe dăunătoare sau sectoare de producere.
![Normativele europene, obligatorii conditii-de-munca-2](https://vocea.md/wp-content/uploads/2013/11/conditii-de-munca-2.jpg)
Foto: flickr.com
Faptul că legea nu este susţinută de aceste directive, iar cadrul normativ ce exista anterior a fost abrogat este în defavoarea lucrătorilor. „Noi putem apăra salariaţii doar dacă există acte normative, dar în ţara noastră, spre regret, nu sunt respectate întru totul nici legile existente. Spre exemplu, evaluarea riscurilor profesionale este efectuată de foarte puţine întreprinderi”, a constatat Gheorghe Burbulea. În aceste condiţii, inspectorii muncii, pentru a apăra interesele salariaţilor sunt nevoiţi să apeleze la cadrul normativ din domeniul securităţii industriale, care a fost păstrat şi este mai bine adaptat la noile cerinţe.
Fără a transpune în practică aceste directive, în momentul liberalizării pieţei de desfacere, Republica Moldova s-ar putea confrunta cu unele probleme de competitivitate. „Nu vor putea fi vândute produsele moldoveneşti. Este imposibil ca angajatul să asigure un nivel înalt al calităţii produselor atunci când este flămând şi nu are unde să ia masa sau tremură de frig, dar e necesar să se concentreze la strung sau să execute lucrări calitative de sudură”, a exemplificat Gheorghe Burbulea.
Pe de altă parte, legea sus-menţionată nu conţine prevederi despre medicina muncii. Cu toate acestea, factorul principal de inofensivitate a locurilor de muncă ţine de lipsa riscurilor de natură chimică şi biologică, de aerul pe care îl respirăm, de ceea ce consumăm, de temperatura de la locul de muncă, curenţii de aer sau nivelul de iluminare.
Directivele aşteaptă aprobarea
În fiecare an, Guvernul Republicii Moldova elaborează şi aprobă câte un plan de transpunere în legislaţia naţională a directivelor UE în domenii precum securitatea şi sănătatea în muncă, dar şi din alte sfere de activitate. „Aceste proiecte ajung şi la noi spre avizare, dar ulterior majoritatea se opresc pe masa prim-ministrului, fără a fi aprobate. Noi trebuie să supărăm Guvernul ca să urgenteze acest proces”, a sugerat Gheorghe Burbulea.
Republica Moldova nu dispune nici de programe naţionale, ramurale sau regionale de ameliorare a situaţiei privind securitatea şi sănătatea în muncă şi nici de finanţare centralizată, iar dacă se face câte ceva, totul e din granturi. După declararea independenţei ţării, multe întreprinderi au fost privatizate, au fost desfiinţate unele ministere ramurale şi nu mai are cine dicta politica de securitate şi sănătate în muncă, nu mai există norme de securitate şi nici nu are cine să le elaboreze.
Cât despre UE, acolo există bune practici de implementare a diferitor sisteme de management ale securităţii şi sănătăţii în muncă. Acestea au la bază studii, cercetări ştiinţifice şi sunt publicate pentru a fi accesibile celor care vor să protejeze sănătatea şi securitatea angajaţilor. „Eu sper că directivele UE vor deveni obligatorii şi pentru ţara noastră şi atunci va fi exercitat un control din partea autorităţilor europene privind implementarea lor şi astfel ne vom putea ralia şi noi la cele mai înalte standarde în domeniu”, a conchis şeful Inspectoratului Muncii al Sindicatelor.